Traducerea și adaptarea: Kprice & Azael facebook.com/AzaelRO - www.subtitrari-noi.ro
În timpul lungii și întunecatei perioada a Marilor Războaie,
o clasă de elită a soldaților s-a ridicat din luptă.
Codul lor indestructibil era simplu.
Să aibă o inimă nobilă, plină de curaj,
o conduită corectă și devotament absolut față de propriul stăpân.
Din timpul acelor ani sângeroși,
a apărut un imperiu.
Puterea sa asimila persoane de orice culoare,
credință și religie.
Această regulă incontestabilă
a erodat tradițiile marilor cavaleri,
dar nu pentru toți.
Lăsați săbiile jos și sunteți liberi să plecați.
ULTIMII CAVALERI
Traducerea și adaptarea: Kprice & Azael
Sunt trimisul oficial al împăratului.
- Aduc un mesaj pentru lord Bartok. - Îți urez bun venit la castel.
Voi prelua eu mesajul.
Mesajul acesta este pentru stăpânul tău.
Oricine dorește să vorbească cu stăpânul meu,
trebuie să vorbească mai întâi cu mine.
Crezi că vorbele împăratului
sunt demne de un biet slujitor?
Nu mă îndoiesc că aroganța ta
este eficientă în alte case.
Prin urmare, e o greșeală pe care sunt dispus s-o iert.
Cum te numești, pedestraș?
Sunt convins că împăratul va dori să afle
cine a fost atât de binevoitor cu trimisul său.
Era mai bine să fi început prin a te prezenta.
Sunt comandantul Raiden al Regimentului Șapte.
Numele tău îmi este foarte cunoscut.
Iartă-mi prezumția.
Lordul meu.
Mesajul e trimis direct din capitală?
A fost pecetluit în fața mea de împărat în persoană.
Prea bine.
Sunt convocat în capitală
să mă întâlnesc cu ministrul Gezza Mott
pentru a revizui noi uzanțe și îndatoriri.
E o farsă!
Noua uzanță e mita care se așteaptă din partea mea la această întâlnire,
pentru simplul motiv de a rămâne în grațiile lui.
Influența acestui ministru a crescut considerabil de la ultima ta convocare.
E sprijinit pentru a deveni Prin Consul.
Nu voi tolera genul acesta de mită
nici în buzunarul meu, nici în capitala mea.
- La ce te gândești? - Te urmez, milord.
De când ai început să minți?
Spune ce gândești.
Dacă într-adevăr injustiția corupției e cea care te necăjește,
poate c-ar fi trebuit să fii motivat
să iei măsuri înainte să ajungă la tine în curte.
Ce vrei să spui cu asta?
Adică ar fi prudent să analizezi dacă e numai o chestiune de orgoliu.
Nu e o chestiune de orgoliu. E o chestiune de demnitate.
- Deci vei refuza să-ți faci datoria. - Refuz extorsiunea!
Milord, corupția din capitală nu e o noutate.
Cu ce diferă de oricare alt nou tribut absurd?
Când un astfel de om poate pretinde mită în văzul tuturor,
fără teama consecințelor,
ne așteaptă vremuri primejdioase.
Ce?
Crezi că mă agăț de un idealism care nu mai există?
Posibil.
- Sire? - Sunt bine.
- Dă-mi voie să chem medicul. - M-a examinat.
Când? Ce-a spus?
N-o să le spui nimic despre asta.
Frumoasele mele s-au întors.
Cum au fost lecțiile de azi?
Profesorul de muzică a lui Lilly a spus
că e cea mai bine pregătită elevă.
- Sigur că este. - Eu cred că exagerează.
Eu cred că e foarte abil în aprecierea talentului.
Ori asta, ori se pregătește să ceară o mărire de salariu.
Vrei să-mi cânți ceva?
Bun.
Nu toate confruntările vor fi corp la corp
ca la antrenament.
Nu știam că pentru asta ne antrenăm.
În luptă nu există avertizări.
Nu toți adversarii vor respecta codul războinicului la fel ca noi.
Trebuie să fii tot timpul în gardă.
Trebuie să începem pregătirile de plecare imediat.
Am fost chemați în capitală.
Locotenent, mă voi alătura și eu convoiului?
Asta va hotărî comandantul.
Cu tot respectul, dle, cred că sunt pregătit.
Dacă comandantul ar lua hotărâri bazându-se pe ce cred alții despre ei,
jumătate dintre acești oameni ar avea funcția mea.
Adunați ostașii să se pregătească pentru călătorie.
M-ai speriat.
De cât timp ești acolo?
De câteva ore.
Umorul tău nu e pe potriva modului în care te furișezi.
E un avantaj nedrept să-ți folosești iscusința cu soția ta.
Crede-mă, tu ești cea care are avantajul asupra mea.
Și care ar fi acela?
Am auzit venind mesagerii oficiali.
Presupun că n-au adus vești bune.
De ce spui asta?
Poți să-ți ascunzi prezența de mine,
dar nu și gândurile.
Am fost chemați în capitală.
Credeam că nu sunteți așteptați până la schimbarea anotimpului.
- E o cerere din partea noului ministru. - În ce scop?
Nu e nimic pentru care să merite să ne stricăm seara.
Adică nu vrei să discuți despre asta.
Nu, adică în curând voi fi departe de tine
și îmi trec prin minte o mulțime de lucruri mai interesante
cu care să ne ocupăm timpul.
E dificil să contrazici o asemenea logică.
Vino cu mine.
Stră-străbunicul meu era un războinic feroce.
Nu era întru totul agreat,
dar el a fost răspunzător de transformarea meleagurilor noastre
în provincia care este astăzi.
Tatăl meu a fost singurul care a răspuns
de apărarea acestui pământ în timpul Marelui Război.
Ți-ar fi plăcut să-l cunoști.
Fiul meu.
Nu am niciun moștenitor.
Voi fi a zecea și ultima generație îngropată aici.
Se împlinesc 30 de ani luna aceasta de când împotriva întregului consiliu,
m-am lăsat purtat de idealism și te-am primit în casa mea.
Un tânăr cu sufletul pustiu,
întinat de băutură,
și la fel de sumbru ca mormintele celor care îi ieșeau în cale.
Însă idealismul a văzut dincolo de toate astea
omul care se află în fața mea.
Mă povățuiești mai bine decât aș face-o eu însumi.
După ce voi părăsi această lume,
meleagurile acestea vor rămâne în grija ta.
- Milord. - Numele meu va dăinui prin tine.
Sabia trebuie să i-o lași unui urmaș. Eu sunt un biet servitor.
Tu ești urmașul spiritului meu.
Legătura dintre noi a fost clădită,
nu moștenită.
- Nu, sire... - Primește sabia.
- Poartă-ți de grijă. - Negreșit.
Rămâi cu bine, dragostea mea.
- Ești gata, dle comandant? - Da, milord.
Ai darul pentru ministrul Gezza Mott?
Da, m-am ocupat de tot.
- Gabriel. - Dle comandant.
Mulțumesc pentru această onoare.
Îți cunoșteam bine mama și tatăl.
Dacă ar mai fi fost printre noi, ar fi fost foarte mândri.
- Deci începe din nou. - Începe.
Stați jos. Stați jos.
Dle, te-aș putea întreba ceva?
Desigur.
Îl cunoști de mult timp pe comandant, nu?
De când eram de vârsta ta.
Este adevărat că nu s-a născut în casta militară?
Descinde din țărani.
A rămas orfan de mic. Familia lui a murit de febră.
Atunci l-a luat lordul Bartok sub aripa lui?
Nu. Mult mai târziu, când era deja flăcău.
- De ce întrebi? - Circulă povești despre el.
Se spune că era un criminal hain,
fără conștiință sau onoare.
A băut mulți ani.
Aburii alcoolului l-au făcut violent.
Aflând asta, îl respecți mai puțin?
Omul trebuie admirat când se reclădește,
nu judecat.
Odihnește-te. Ne așteaptă un drum lung mâine.
Bun venit, lord Bartok.
- Ai avut o călătorie plăcută? - Firește.
Poate părea lungă.
Mi s-a părut scurtă.
Văd că mi-ai adus un dar.
Așa se obișnuiește într-o vizită oficială.
- O mantie. - O mantie frumoasă.
Poți păstra și cufărul.
Slujitorul tău s-a ocupat de alegerea darului?
Nu, l-am ales personal.
Prea bine. Mâine începem în zori.
Evident, sunt multe de făcut.
Abia aștept să-ți aflu părerea despre noile uzanțe și îndatoriri.
Da, și în plus, vom avea ocazia să discutăm
despre primejdiile cu care se confruntă viitorul meleagurilor Bartok.
Nu i-o fi plăcut culoarea.
Dacă aș fi știut ce ai de gând, aș fi insistat să-i oferi mai mult.
Mai mult? I-am dat și cufărul.
Nu e de luat în râs.
A luat-o ca pe-o ofensă personală.
- Mâine îi voi aduce un dar mai potrivit. - Ba n-o să-i aduci.
Iar în prezența mea, vei considera
pretenția ministrului drept ceea ce este: mită.
Prin adoptarea prefăcătoriei nu faci decât să facilitezi participarea.
Milord, nu cred că e momentul să iei o poziție atât de fermă.
Și dacă îmi domolesc acum abordarea,
în ce moment mi-ai recomanda să-mi apăr drepturile?
După ce o să-mi ia jumătate din pământ? Când voi ajunge în situația
în care voi fi obligat să-mi exercit propria tiranie față de supușii mei
pentru a susține corupția celor de la putere?
Cine se crede?
Poate că n-a înțeles ce se așteaptă de la el.
Ba a înțeles perfect.
Vine aici ca să-și facă o reputație pe socoteala mea?
Sau e atât de trufaș încât nu poate fi deloc smerit?
Poftim, câine. Mătase pentru mizeria ta.
Unde suntem așteptați?
Aș vrea să-ți arăt ceva.
Ce sabie frumoasă!
Îmi permiți?
E sabia unui nobil. De unde o ai?
A fost un dar...
Din partea stăpânului meu.
N-am mai auzit de-o asemenea generozitate
din partea unui lord față de slujitorul lui.
S-ar părea că ai câștigat.
E sala mea preferată, pentru că ilustrează
marile virtuți ale generozității și umilinței.
Calități necesare pentru a funcționa nestingherit
în miezul activităților din capitală.
O calitate pe care toți ceilalți nobili
pe care i-am primit par s-o înțeleagă.
Începi să înțelegi scopul discuției noastre?
Da.
Cu adevărat impresionant.
Chiar vrei să renunți la toate astea?
Încep să-mi pierd răbdarea cu tine.
Putem juca acest joc cât timp poftești,
dar nu te voi mitui.
Asta înseamnă pentru tine? Un joc?
Cum crezi că va reacționa împăratul
când va afla că porunca lui e considerată un joc?
Dat fiind că unica ta amenințare e c-o să fugi la împărat
ca un plod îmbufnat, ar trebui să-l întrebi.
- Cât mai curând posibil. - Nu e nevoie să-l întreb.
Împăratul ți-a poruncit această revizuire,
iar tu i-ai refuzat-o.
Resping orice încercare de-a ta
de a-ți exercita o putere iluzorie asupra mea.
Tu trăiești iluzoriu, nu eu.
Nu te-am amenințat. Ți-am făcut o promisiune.
Nu numai că-ți voi lua averea și statutul,
dar voi face pulbere tot ce are legătură cu numele Bartok.
Iar când voi termina, va fi ca și cum nici tu,
nici altă generație precedentă nu ați fi existat vreodată.
Ai grijă să nu-ți depășești atribuțiile.
E vreo problemă?
Am cunoscut mulți ca tine,
oameni care odată ce le-a încărunțit părul
și vertebrele îi străpung ca niște pumnale,
ajung să-și revizuiască propriul trecut.
Adevărul e că frica cea mai tainică
este, de fapt, cea mai uluitoare calitate a ta.
Tu ești neînsemnat.
Nici n-ai aruncat vreo umbră, nici nu ți-ai lăsat vreo amprentă
pe marea moștenire a clanului Bartok.
Singura ta realizare a fost să vii pe lume într-o familie de nobili,
dar ai dat greș până și în a o perpetua.
Gărzi! Gărzi!
Scoți sabia la un ministru al împăratului?
Dle ministru, se apropie socrul tău.
Ce s-a întâmplat?
Nu mi s-a spus decât că ai fost atacat.
Nu pot spune prea multe deocamdată.
Dar urmează să fim martorii mâniei împăratului.
Ai fost chemat în fața gloriosului și înțeleptului nostru împărat.
Prizonierul care se află în fața voastră e lordul Bartok.
A comis delictul de a ataca un ministru loial împăratului.
Prizonierului i se va permite să se adreseze egalilor săi
înainte ca stăpânul nostru să-i dea sentința.
Este adevărat ce s-a spus despre mine.
Nu aduc niciun argument și nu contest evidența.
Dar nu înglobează câtuși de puțin sfera adevăratelor mele delicte.
Onoarea pretinde mai mult decât validarea,
astfel că voi oferi mărturisirea completă a întregului adevăr.
Pentru prea mult timp, n-am reușit să-mi recunosc
propria ipocrizie.
Mi-am trecut cu vederea propria lașitate,
ascunzându-mă confortabil în spatele unei posturi
de compromis politic.
Și pentru ce?
Pentru a păstra bruma de avuție și rang pe care și le dorește tot omul.
M-am înfățișat dinaintea voastră ca un condamnat
pentru a mă fi împotrivit în sfârșit nedreptății.
Mi-e rușine și regret că n-am fost în stare să fac asta
înainte să fi ajuns în propria mea curte.
Noi dotăm oștile,
noi construim drumurile,
noi angajăm poporul.
Și totuși tăcem din gură când cuferele ne sunt golite,
iar libertatea îngrădită.
Vor veni vremuri în care
vom fi neputincioși în fața nedreptății,
dar nu trebuie să vină vreodată vremea
în care să nu ne împotrivim.
Omul acesta, Gezza Mott,
e un rău în plină dezvoltare.
Și singurul lucru ce trebuie făcut e să-l retezăm din rădăcină.
Știți cu toții la ce mă refer.
Fiecare dintre voi a fost supus șantajului său.
Însă prin vorbele mele nu vreau să-mi judec semenii nobili.
Vreau să-i previn.
Vă îndemn să vă cercetați faptele,
pentru că noi suntem cei care îl ajută pe omul acesta
să făurească lanțurile care ne țin legați.
Și astfel ajung la mărturisirea
adevăratei mele crime,
pentru a-mi putea răscumpăra onoarea.
Crima mea
este că n-am reușit să-i iau viața lui Gezza Mott
când am avut prilejul.
Ne-am bucurat de sute de ani de pace
sub domnia familiei mele.
Am instituit ordinea
acolo unde era haos
și pace unde nu era decât război și vărsare de sânge.
Supușii mei își acceptă rolul, cu bucuria de a ști
că se află în slujba binelui suprem.
De crezi că vorbele tale îi vor dezbina pe semenii tăi nobili,
te înșeli amarnic.
Ești pregătit să-ți primești sentința și să-ți recapeți onoarea?
Sunt pregătit să-mi primesc sentința,
însă onoarea mea e neștirbită.
Îndrăznești să contrazici cuvântul împăratului?
Toți cei din familia ta vor fi alungați de pe pământul tău.
Clanul Bartok nu mai există.
Iar întunecarea minții tale necesită măsuri mai drastice.
Pentru delictul tău și sfidarea decretelor din capitală
vei plăti cu propriul cap.
Nu poți face asta!
Cum îndrăznești să i te adresezi direct împăratului?
Milord, nu există precedent pentru o astfel de sentință dată unui nobil.
Manifestarea unei asemenea aroganțe nu poate rămâne nepedepsită.
Care ți-e povața?
Comandantul tău ți-e loial cu înverșunare, lord Bartok.
Cel mai potrivit ar fi
ca viața să-ți fie luată de sabia lui.
Dacă nu te supui ordinului,
întreaga familie a lordului Bartok va fi executată.
- Dle ministru! - Dle Prim Consul.
A fost exprimată voința împăratului.
Comandante!
Lăsați-l să treacă.
- O să execuți ordinul. - Nu.
- Sunt deja mort. - Prefer să mor alături de tine
decât să iau parte la un asemenea spectacol.
Știu c-ai face asta, dar la ce ne-ar folosi?
Milord.
- Nu pot face asta. - S-a hotărât deja.
Gândește-te numai la ce va urma.
Spiritul clanului nostru va dăinui prin tine.
Comandant Raiden!
Cuvântul împăratului nu e o rugăminte care are nevoie de aprobarea ta.
Ține minte un lucru, Raiden.
Patimile onoarei ni le provocăm singuri.
- Scoate sabia. - Milord, te rog.
Comandant, scoate sabia.
Devotamentul tău față de cod este absolut, nu?
- Da, milord. - Atunci, ca lord și stăpân,
îți ordon să-ți faci datoria.
Începând din acest moment, să nu te mai mâhnească fapta ta.
Și astfel freamătul de protest va fi redus la tăcere o vreme.
În privința comandantului Raiden trebuie să avem o mână rapidă și fermă.
Propunerea e în folosul stăpânului sau al tău?
Ai văzut cum te-a înfruntat? E un câine turbat.
Comandăm războinicii prin loialitatea lor absolută față de stăpânii lor.
Cum crezi că vor reacționa două milioane dintre ei
dacă îl eliminăm pe unul de-al lor
pentru a ilustra virtutea și loialitatea?
Și dacă va încerca să se răzbune?
Nu ne atingem de el.
Există deja prea mulți nemulțumiți care caută un motiv să riposteze.
Dacă aduci o dovadă palpabilă că vrea să ia măsuri împotriva ta,
voi da ordin să fie ucis, însă până atunci, nu.
- S-a înțeles? - Da, stăpâne. Până atunci.
Să mă ocup de evacuarea și împărțirea ulterioară a pământului lui Bartok?
Pământul trebuie împărțit în mod egal,
spre a nu favoriza vreun nobil în defavoarea altuia.
Neîndoielnic. Dar nu-mi voi necăji stăpânul
cu amănunte de această dată.
Mă voi ocupa personal de asta.
Sunt convins că așa o să faci.
Trebuie să luați aminte la ministru, Alteță.
Știu că nu-l înghiți pe Gezza Mott,
dar ambiția și lăcomia lui îmi sunt trebuincioase intereselor mele.
Da, Alteță.
Hannah.
Tată.
Auguste! Am auzit că ai avut o recoltă bogată sezonul acesta.
Da, am avut.
Deci pământul pe care l-am luat și ți l-am dat ție, s-a dovedit a fi
îndeajuns pentru a suplini recoltele mănate de când ne-am întâlnit?
Așa este.
Perfect.
Ia spune-mi... L-ai cunoscut pe lord Bartok.
Ce știi despre slujitorul lui?
Nu l-am cunoscut pe Bartok chiar așa îndeaproape,
deși am făcut câteva afaceri.
Cât despre Raiden, nu-l cunosc decât din auzite.
Din poveștile despre trecutul lui violent.
Tu ți-ai petrecut timpul cu el. Care e părerea ta?
Aș fi șocat dacă nu s-ar răzbuna.
Îți cer să-mi trimiți o sută de ostași
pentru a-mi mări garda până se termină chestiunea asta.
- O sută? - Da.
Dar e mai mult de jumătate din efectivul meu.
Pe care îl ai datorită mie.
Ai prefera să te întorci la stadiul mizer în care te aflai
înainte să fi avut eu bunăvoința să-i iau fiica de soață?
Nu, dle ministru.
Vei supraveghea evacuarea.
După aceea, pentru cât timp va fi nevoie,
vreau să fii cu ochii pe Raiden în fiecare minut al zilei.
Când va decide să ne atace, vom fi pregătiți.
Domnule!
Îi vom lăsa să facă asta?
- Nu vom pleca fără să luptăm! - Da!
Toată lumea trebuie să plece.
Paznicii de la Palat sunt deja pe drum.
Vom fi aruncați în stradă și lăsați fără nimic?
Cum ne vom purta de grijă?
Domnule comandant, să înțeleg că nu trebuie să acționăm?
Stăpânul nostru e mort.
Nu mai sunt comandantul vostru.
De acum înainte, sunteți proprii voștri stăpâni.
Domnilor, vă dezleg de jurăminte.
Nu o atinge!
Acești oameni își vor pierde locuințele.
Tratați-i cu respect.
Unde mergi?
- Vreau ceva de băut! - Un rând pentru prietenii mei!
Asta-i tot?
Abia ne acoperă cheltuielile.
În seara asta, ne vom răsfăța cu o masă copioasă.
Îți va prinde bine.
Bine. Eu o să plec.
Cărările spre piață vor fi foarte aglomerate.
Ai văzut?
Tatăl tău mi-a dăruit propria mea insignă.
Minunat!
Nu s-a atașat vreodată de un ucenic atât de repede.
Sper că în curând nu vei mai fi ucenic, ci ginere.
Pune-ți semnul pe asta, trebuie să plecăm.
Când vor termina de montat panourile,
vom pune podeaua.
Da, domnule.
Un pumnal ca acesta nu se mai găsește nicăieri.
- Un simbol al respectului meu. - Datorită oamenilor ca tine
se întărește națiunea noastră.
Te asigur că cererea ta pentru absolvire de taxe va fi ascultată.
Vă mulțumesc, domnule ministru.
- Ai terminat? - Da.
Poate că aș avea destulă putere trupească
să trec peste acest blestem dacă aș avea un vindecător talentat.
Am urmat tratamentul corect.
Ceva previne vindecarea rănii.
Asta vrei să dai drept explicație?
"Ceva"?
Ieși afară!
De ce ai izgonit un servitor?
Fiindcă nu vrei să fii întrerupt când ai conferințe.
Te-ai gândit că servitorul acela era cel care
gustă tot ceea ce îmi este servit pentru a depista otrăvuri?
Nu?
Sau poate ai făcut asta cu bună știință.
- Nici gând! - Vrei să te cred pentru că-mi ești soție?
Se răcește ceaiul.
Se pare că ceaiul nu este otrăvit.
Cum merg treburile la poartă?
Poarta asta poate să țină piept unei întregi armate.
Poate că după ce va fi pusă în funcțiune,
vom putea elibera câțiva paznici de la posturi
pentru a-i da socrului dvs. Bugetul a fost depășit datorită susținerii posturilor lor.
Costurile nu vor fi o problemă.
Costul pavilionului este de cinci ori mai mare decât am estimat.
Oricât de mult apreciez calitățile tale de contabil,
în acest moment trebuie să vorbesc cu comandantul.
- Ce vești ai pentru mine? - Nimic nou.
- Și oamenii lui? - Sunt dezbinați.
Căută să lucreze pe unde pot.
- A luat legătura cu ei? - Nu.
Și totuși, rămâne în capitală.
Îl supraveghem în fiecare moment, zi și noapte.
E răbdător. Dar nu mă poate păcăli.
Nici tu să nu te lași păcălit.
Stoarce informațiile de la el, află ce ascunde.
Veniți după mine. Ia uitați-vă cine a sosit!
- Locotenente! - Luați loc, vă rog!
- Aduceți-ne mai multă băutură. - Gabriel.
Ce părere ai despre localul acesta?
- Ți se potrivește foarte bine. - Se potrivește perfect.
Voi cum vă descurcați?
Eu am grijă de bărcile de pescuit ale unui negustor bogat.
Și Gabriel tot acolo lucrează.
Asta va explica odorul.
Și motivul pentru care soția mea îmi dă voie să fiu aici, singur.
Nici o altă femeie nu se atinge de mine.
Fără să fie compensate, vrei să spui.
- Pentru tine, la jumătate de preț. - Nu, mulțumesc.
Îți accept eu oferta!
Când ai să plătești ce bei, o să iau în considerare și alte reduceri.
Domnilor... Pentru prosperitatea voastră!
- Fiindcă e legată de prosperitatea mea! - Noroc!
Noroc.
- Tu ce faci, Jim? - Lucrez când pot.
S-ar putea să fie ceva de lucru în port.
- Vrei să mă interesez? - Nu.
Nu mă interesează munca din port.
Considerând mirosul lui și sărăcia ta,
cred că sunt între cei mai singuri bărbați din capitală.
Într-adevăr, suntem cei mai singuri bărbați de aici.
Își petrece majoritatea zilelor aici.
Deși mi-ai spus că și-a îmbrățișat vechile obiceiuri, nu am vrut să cred.
Mie mi se pare că se simte mai bine decât de obicei.
- Trebuie să plec. - Te rog, nu pleca din cauza lui.
Prezența lui îmi face greață.
Locotenent!
Unde pleci?
Vino, bea un pahar cu mine.
Nu mai sunt locotenentul tău.
Raiden, trezește-te!
Poftim, bea asta.
Hai să te ducem acasă.
Sunt bine.
- Lasă-mă să te ajut, abia stai în drept. - Nu am nevoie de ajutorul tău.
Sunt bine.
Nimeni nu-l va învăța pe fiul tău mai bine decât mine cum să mânuiască o sabie.
Ți-am spus oferta mea.
Nu mă întrec cu nimeni în oferte pentru talentul tău.
Accepți oferta mea? Fiindcă n-am timp de pierdut.
Îi urez noroc fiului tău. Are multă nevoie.
Apoi, l-am văzut venind pe poarta principală de la Gezza Mott.
Cum? Nu îi este permis să meargă în cetatea ministrului.
Lucrează ca ucenic de fierar, are o identitate nouă.
Am întrebat în piață despre el.
Cred că a avut nevoie urgentă de muncă.
Sunt sigur că ministrul ar plăti bine să afle
că unul din oamenii lui Bartok și-a creat o identitate falsă,
care-i permite să lucreze în apropierea lui.
Mergem?
Primul lucru pe care o să-l fac cu noua mea avere
va fi să îmi găsesc cazare aproape de taverne.
- Îmi place cum sună. - Apoi o să-mi câștig...
Ai întârziat.
Jim te-a văzut când ai ieșit din Gezza Mott.
Voia să-i spună asta lui Gezza Mott, sperând că va primi o răsplată.
Nu am avut de ales.
- E vina mea. - Nu e vina ta.
Jim voia să sacrifice viața ta pentru interesul său.
Nu ne putem permite alte greșeli.
Ai acreditările?
Gezza Mott este cea mai fortificată cetate din națiune.
Nu numai că va fi greu să intrăm acolo, va fi aproape imposibil.
Singurul punct de acces direct e aici, la poarta principală.
Podul este ridicat la apus, când pleacă muncitorii.
Trebuie ridicat din ambele părți, în același timp.
Trebuie să îl controlăm, de afară și din interior.
După poartă principală se găsesc cazărmile.
250 de soldați sunt cazați acolo în fiecare seară, înarmați și gata de luptă.
Nu îi vom putea înfrunta dacă vor fi alarmați.
După ce trecem de cazarmă, trebuie să trecem prin labirint din grădini.
E singurul mod în care putem traversa cetatea fără să fim văzuți.
Nu numai că trebuie să am grijă de fiecare copac,
dar datorită faptului că ministrul are camera la înălțime,
trebuie să mă asigur că arată bine și de deasupra.
Și asta ne aduce la pavilion.
Ești singurul loc în care avem acoperire, înainte de castel.
Dacă vom supraviețui furtunii de săgeți,
vom ajunge la porțile de fier.
Sunt absolut imposibil de deschis din afară.
- Domnule, trebuie să plec. - Desigur.
- Unde pleci? - Să se întâlnească cu iubita!
De ce ne batem capul cu asta,
în loc să ascultăm poveștile de îndrăgostit ale acestui tânăr?
Lasă-l în pace. Ai grijă ce faci!
Aici sunt documentele falsificate de care aveți nevoie pentru a lucra în cetate.
Trebuie să repar acoperișul acestui turn.
Tâmplarul dinaintea mea nu a lucrat prea bine.
Cu ce salarii avem, nu-i de mirare.
Am vândut trei coșuri azi.
S-a întâmplat ceva?
M-am săturat să mănânc numai orez.
Dacă ai lucra și tu, poate ne-am permite și altceva.
De ce continui așa?
Nu-i nicio rușine în a fi îndurerat. Faptul că îți distrugi viața
- nu-l va aduce înapoi pe Bartok. - Scutește-mă de prelegerile tale.
Asta e tot ce ne-a rămas.
De ce nu rămâi cu mine? Măcar o seară!
Și ce să fac, să mă uit cum împletești coșuri?
Te rog, Raiden!
Te rog.
Nu pot continua așa.
Unde e?
- Unde e? - Ce să fie?
Sabia ta.
Uite-o aici.
Plec.
Foarte bine.
Asta nu e o locuință demnă de o femeie respectabilă.
Te părăsesc.
Am tot sperat că te vei întoarce la mine,
că vei fi din nou cel cu care m-am căsătorit.
Faptul că ți-ai vândut sabia îmi dovedește că am sperat în van.
Dacă vrei să-mi spui ceva care să mă facă să mă răzgândesc, acum e momentul.
Domnule, ministrul a fost chemat.
Înțelepciunea și loialitatea sa nu vor fi uitate niciodată.
Vino cu mine.
Înainte de moartea sa, Primul Consul mi-a recomandat
să fiu atent la relațiile tale cu nobilimea.
Era de părere că metodele tale excedă limita politică și limita morală.
Trebuie păstrat un echilibru între dominare și patronaj.
Primul tău act ca Prim Consul va fi abolirea taxelor pentru cetățeni și nobili.
Va fi onoarea vieții mele să vă servesc în acest scop.
Numirea ta în funcție va aduce sfârșitul luării de mită de la nobili.
Când erai ministru, era suficientă distanță între noi,
încât îți puteam permite asemenea lucruri.
Dar e de ajuns, nu este nevoie.
Pe lângă asta, obsesia ta față de Raiden trebuie să înceteze.
Te-ai înconjurat cu mai multe gărzi decât mine!
E un lucru rușinos pentru tine.
S-a autodistrus deja.
Acceptă cu demnitate că tu ai fost câștigătorul.
Da, stăpâne.
Vă mulțumesc pentru sfaturi și pentru înțelepciune.
Nu înțelege că sunt asediat?
Stăpâne, nu cred că Raiden mai reprezintă o amenințare.
- De ce? - Și-a vândut sabia.
Și?
Faptul că un războinic își vinde sabia poate fi interpretat într-un singur fel.
Și-a abandonat în totalitate trecutul.
Crezi că mă liniștești cu veștile astea?
Cui îi pasă de o bucată de metal?
Crezi că îți poți ascunde nereușita
cu această justificare de războinic?
Pleacă!
Voi decide ce trebuie făcut.
Arată-te. Arată-te!
Soțul meu are nevoie de tine.
Aceste evenimente au decurs într-un mod interesant.
În timp ce eu îmi împlinesc ambițiile, el se scufundă în negura uitării.
Dacă ai vedea acest lucru, în locul lui,
ai permite unei asemenea jigniri să treacă pe lângă tine?
Nu... Am realizat că avem de-a face cu un om atât de profund rănit,
încât nu realizează că mai are nevoie de un singur impuls.
Adu-mi familia lui Bartok.
Ai vreo problemă cu ce ți-am cerut?
Nici vorbă.
Pentru banii ăștia, sunt multe lucruri pe care le-aș face, fără probleme.
Domnule comandant...
Am o surpriză pentru tine în seara asta.
Ceva nou.
Nu vreau să negociez în cazul ăsta.
Încă e virgină.
Raiden.
Ai venit să mă salvezi.
Ce este?
Ai venit să mă salvezi, nu-i așa?
Raiden.
Te rog!
Nu! Nu!
Raiden! Raiden!
Raiden, ajută-mă!
Nu! Nu!
Nu mă lăsa aici!
S-a terminat.
Nu mai avem altceva de făcut.
Ești sigur?
Poate nu-i pasă de ea.
Nu mă auzi?
Fiica stăpânului său i-a fost prezentată ca o târâtură,
iar el nu a făcut nimic.
Nu îi pasă de nimeni și nimic.
Nu-i pasă nici de onoare, nici de familie, nici de el.
Și cu siguranță nu-i pasă de tine.
În sfârșit, am scăpat de această povară.
Bravo! Ai lucrat bine!
Am marcat unde sunt îngropate urnele.
Te-ai descurcat bine.
Am făcut planuri, am făcut sacrificii...
Am așteptat momentul potrivit.
Iar acum...
A sosit.
Auguste, bine ai venit.
Văd că îmi aduci un dar pe cinste.
Vreau să vă ofer ceva special cu ocazia noii voastre numiri
și în semn de mulțumire pentru înapoierea oamenilor mei.
Dintre toate darurile primite, acesta este favoritul meu.
O să îmi vizitez fiica înainte să mă întorc acasă, alături de ostașii mei.
Sigur, foarte bine.
Onoarea este ceva cu care se nasc toți oamenii.
Nu îți poate fi luată sau dată.
Dar nu trebuie pierdută.
Suntem în pragul ultimului nostru act măreț.
În această noapte, dușmanii noștri vor fi martorii
puterii jurământului depus de cavalerii Regimentului Șapte.
Vom lua înapoi ce au încercat să ia cu forța.
Vom restaura numele stăpânului nostru...
Vocea poporului nostru...
Și spiritul acestei națiuni.
Gărzi!
Țineți-le piept cât de mult se poate.
- El e! - Rămâi în camera ta.
Oare de ce am avut încredere în tine? Ți-am spus eu, imbecilule!
Rămâi în camera ta!
Deschide-ți clapele! Pregătiți arcașii!
Lordul Bartok îmi era cel mai vechi și mai drag prieten.
Știam că nu vei tolera această rușine adusă numelui său.
Stăpânul meu mi-a spus că dacă voi rămâne fără oameni de încredere,
voi putea să apelez la tine, întotdeauna.
Îți ofer ajutorul meu, în orice fel ai nevoie.
Dar am o condiție...
Asigură-te că fiica mea va fi eliberată din mâna acelui om.
- Ai cuvântul meu. - Spune-mi de ce ai nevoie.
Găsește un loc sigur în care să te ascunzi.
Așteaptă!
Mulțumesc.
Să mergem!
M-am descurcat bine?
Ai luptat bine.
Ai luptat bine!
Am venit după Gezza Mott.
La fel ca tine, nici eu nu pot da înapoi.
Crezi că ești erou?
Vei fi ținut minte drept un trădător, o rușine.
Numai timpul va arăta cum vom fi ținuți minte.
Iar timpul tău...
S-a terminat.
Cine e? Am închis!
Onoarea tatălui tău a fost restaurată.
Numele Bartok nu va fi uitat niciodată.
Mulțumesc.
Faptul că au atacat Primul Consul și că mi-au sfidat puterea...
Nu o să las aceste lucruri nepedepsite. Singura întrebare este
cât de severă va fi pedeapsa.
Câte generații să ucid din fiecare familie.
Sunteți aici doar pentru că am rămas fără Consul.
Îmi oferă cineva o părere?
Stăpâne, am face bine să recunoaștem
că în ochii poporului, acești bărbați sunt eroi.
- Eroi? - În ochii poporului,
acești oameni reprezintă valorile care au înălțat națiunea noastră.
Valori pe care toți războinicii le aveau, cândva.
Acum, e o raritate.
Dacă pedeapsa va fi considerată nedreaptă...
Riscați să-i transformați în martirii unei mișcări împotriva voastră.
În schimb, dacă îi vom trata cu respectul cuvenit unor războinici onorabili,
îi vom câștiga de partea noastră.
Nu pot să las o asemenea ofensă nepedepsită.
Trebuie să le amintim tuturor că nimeni nu poate lupta împotriva Împăratului.
Împărate...
Vă pot oferi o soluție?
Mai am o cerere.
Dacă vom reuși, primul gând al împăratului
va fi să ne ucidă pe toți, alături de familiile noastre.
- Ai dreptate. - La fel cum face cu toate deciziile,
va căuta să găsească sfaturi.
Fără un Consul lângă el.
- Va fi deschis la sugestiile altora. - Te referi la mine.
Oamenii mei au acceptat că moartea va fi răsplata acestei fapte.
Sunt ostași ai Regimentului Șapte.
Nu vor cere să fie grațiați.
Dar o cer eu pentru ei.
Nu și pentru tine?
Acești războinici nu sunt cunoscuți de multă lume.
Dar unul dintre ei este.
Unul este cunoscut de toată lumea.
Domnule Comandant.
- Ce înseamnă asta? - Tu vei prelua comanda castelului.
Nu!
Domnule comandant!
Nu puteți face asta.
Vă suntem alături. Vă sunt alături.
Domnule locotenent, sunteți devotat în totalitate legământului nostru, nu-i așa?
Da.
Atunci, în calitate de comandant, îți ordon
să preiei conducerea clanului Bartok.
Cu multă înțelepciune și stimă, Împăratul îi numește pe acești nobili ostași
eroi ai poporului.
Ei sunt cei care ne-au amintit prin exemplu personal
de valorile care au unit oamenii acestei națiuni mărețe.
Dar indiferent care ar fi circumstanțele,
atacarea unui membru al Consiliului Împăratului
este considerat, prin lege, un atac asupra Împăratului
și asupra națiunii noastre.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru tot ce ai fost nevoită să înduri.
Nu mi-a fost greu să-mi joc rolul.
Neștiind dacă te-am pierdut sau nu, asta a fost cu adevărat insuportabil!
Traducerea și adaptarea: Kprice & Azael facebook.com/AzaelRO - www.subtitrari-noi.ro